Dievo lotoso pėdos
Šiandien aš savęs paklausiau: kas man yra šis veiksmas – pulti ant kelių ir padėti galvą ant Svamio pėdų? Ar tai ritualas? Ar tai politinio korektiškumo demonstravimas, nes šventame didingame sambūryje taip reikia daryti, nes taip įprasta ir to reikalauja etiketas?
Dievo lotoso pėdos – tai atrama. Dievas iš tiesų yra atrama mums visiems, nepriklausomai nuo to, kokiu vardu Jį vadiname, kokia malda kyla iš mūsų širdžių. Begalinio skausmo, kančios, nežinojimo ką daryti akimirkomis tai yra toji atrama, kurios žmonija ieško, kurios ieškome kiekvienas iš mūsų. Mes visi žinome, kad tai tiesa, nes kad ir ko siektume, mums reikia atramos, ir toji atrama yra lotoso pėdos. Kaip sakė Tagorė: „Pėdos – tai paprastas simbolis, bet nėra taip paprasta jo laikytis, nes tarp milijonų šios planetos būtybių Pėdos yra atrama tokiai daugybei, ypač patiems kukliausiems, vargingiausiems ir pasimetusiems.“
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjBoEClOFMiaC27u7UjaxcgnjEEeysTtxM8Wthc9xz2qii4u_xFREh0-Cn8BloOVJTtEPyb6zmlX8ZmvViEHTMbNPmc8kdLS5Ys1BsucGaJakN3MCZBrF91KN6CZ6PW0_xjqBj5G7PPpGc/s400-rw/23154964_720190848176447_4016144853417981160_o.jpg)
Taigi tai viskas, ką mes turime; kiekviena akimirka, kiekvienas mūsų gyvenimo posūkis primena šį tikrumą šiame netikrame pasaulyje, kad vien tik Jo Pėdos yra mūsų atrama.
Satsangas Singapūre, 2016.03.23
Šaltinis: Bukletas apie Dieviškąjį vizitą Singapūre 2016 m. kovo 23 d.